Millenniumi készülődés a Vasárnapi Újságban
1895. december 31-én éjfélkor országszerte megkondultak a harangok. Ez jelezte, hogy kezdetét vette az az ünnepségsorozat, amely a magyar állam fennállásának ezredik évfordulóját köszöntötte. A milleniumi országos kiállítás ünnepélyes megnyitójára ugyan csak 1896 májusában került sor, de a Vasárnapi Újság hűséges olvasói a mellékelt metszetek jóvoltából első kézből értesülhettek az elkészült pavilonokról. Óév búcsúztató / Újév köszöntő cikkünkhöz a lap gyönyörű illusztrációiból válogattunk. Minden kedves Olvasónknak eredményekben gazdag boldog új esztendőt kívánunk!
Millenniumi „beharangozó cikk” a Vasárnapi Újság 1896. évi első számában
„Elérkezett a „nagy esztendő”: az alkotmányos Magyarország fennállásának első ezredik esztendeje, melyet országos ünneplések idejéül tűzött ki a fényes múltra kegyeletesen visszatekintő nemzeti közérzűlet. Elméleti megállapodás útján kellett kitűznünk e czélra az 1896-ik esztendőt, mert bár csak 14—15 emberöltő telt el a hős Árpád honfoglalása óta, a viszontagságos idők zivatarai annyira elsöpörték államalkotásunk első nyomait, hogy a történelmi kutatás legszorgosabb vizsgálódásai sem képesek a kezdő évet teljes biztossággal kideríteni. Föltétlen hitelességgel csak annyit tudunk, hogy a honalapítás világtörténelmi fontosságú eseménye 884-nél előbb és 898-nál későbben nem történhetett; így a jelen év tisztán történelmi szempontból is elég jól van megválasztva arra, hogy tíz százados múltunk ezredik évfordulati ünneplését se el ne siessük, se nagyon el ne halaszszuk. Ünneplésünk külső nyilvánulásai közt kétségkívül elsőrendű fontosságú lesz az országos kiállítás, melynek építkezései már annyira készen vannak, hogy úgyszólván csak a kiállítási tárgyak elhelyezésének és rendezésének dolgai vannak még hátra. Minden tekintetben legnagyobb becsű és érdekű lesz itt egyrészről a történelmi, másrészről a néprajzi kiállítás. Amaz múltunk nagy eseményeit és művelődési mozzanatait; emez népünk életének jelen állapotait fogja föltüntetni a lehető legteljesebben. Kiállításnak voltaképen elég lett volna ez a két osztály, melyekről már mostani alakjukban is elismeri mindenki, még a külföld is, hogy minden várakozáson felül sikerültek. Sikerült főleg a történelmi kiállítás, melynek már csupán a korok szerinti építő stiljokat remekül utánzó épületei is olyanok, a milyenek még sehol, a legnagyobb szabású közkiállításokon sem voltak láthatók, melyek maguk is mind megannyi gyönyörű kiállítási tárgyak. Hátha majd meg lesznek töltve azokkal a történelmi emlékekkel és műkincsekkel, a melyek épen olyan szerencsés, mint gondos megválasztással beléjök vannak szánva! De nem kevésbbé sikerűit a néprajzi kiállítás czéljaira épített kiállítási falu sem, melynek házai, udvarai, kertjei és középületei (községház, templom, iskola) mind hű másai a hazánk különböző részein természetben látható eredetieknek, valamint tökéletesen hívek lesznek a valósághoz a berendezések és a lakók is, kik mind a maguk valóságában, házi életük, szokásaik és foglalkozásaik szerint fogják feltűntetni a magyar nemzetet alkotó nemzetiségeket: tehát ez az egy falu kicsiben valóságos összesített képe lesz az ország egész népének. Ebben a két országban mintegy megtestesítve fogja látni a világ Magyarországnak és a magyar nemzetnek múltját és jelenét, viszontagságait, küzdelmeit, dicsőségét, valamint általában azt a hatalmas erőt, mely ezt a szép hazát nemcsak megszerezni, hanem fenntartani és az európai műveltség jelenkori színvonalára emelni oly csodálatosan képes volt s tovább fejleszteni s még nagyobbá és dicsőbbé tenni ezentúl is képes lesz. A kiállítás többi része inkább csak a megszokott keretek betöltése lesz, annyival inkább, mert az 1885-diki országos kiállítás óta sem szellemi, sem anyagi művelődésünk oly nagy haladást nem tehetett, hogy e tekintetekben nagyobbszerű vívmányokat, vagy épen csodálatkeltő új dolgokat mutathatnánk föl…”
A 20. század köszöntése a Vasárnapi Újság 1901. évi 1. számában
Szabolcska Mihály: Új esztendő
Elfutnak az órák,
A napok, az évek…
Maholnap, maholnap
Delelőmhöz érek.
És mintha az önvád
Lepné meg a lelkem:
Hogy keveset tettem!
Hogy csak ábrándoztam,
Hogy csak álmodoztam;
Elérhetlen vágyak
Dajkálója voltam.
Hogy od’adtam magam
Czéltalan czéloknak.
Csalfa csillagoknak.
Nem ez a világ volt
Soha a világom,
Nem a búzán kaptam,
– A búzavirágon!…
S most íme, az évek
Gyors futása, mintha
Egyébre tanítna!
– Menj el innen, menj el,
Fekete kisértet.
Megmaradok én a
Szivem, emberének.
Rajongó hivője
Távoli czéloknak,
Messze csillagoknak!
S hadd szálljanak el bár
A napok, az évek:
Hiszem én Istent, hogy
Nem hiában élek!
Jön egy szebb világ még
Erre a világra…
Én annak lehetek,
Egy előre vetett,
Veszendő sugara!
/Vasárnapi Újság 1896. 1. sz. 2. oldal/
A történelmi kiállítás épületei
A történelmi kiállítás épületegyüttese a tó felől (Morelli Gusztáv metszete)
A történelmi kiállítás „csúcsíves” épületei (Morelli Gusztáv metszete)
Reneszánsz udvari épület a történelmi kiállításon (Morelli Gusztáv metszete)
A királyi család tagjainak pavilonjai
József főherceg pavilonja
Frigyes főherceg uradalmi pavilonja
A „Jelenkori kiállítás” néhány pavilonja
A közoktatásügy pavilonja
A kereskedelem-, pénz- és hitelügy pavilonja
A bányászat és kohászat, valamint az ünnepélyek pavilonja
A papír- és sokszorosítóipari pavilon (Morelli Gusztáv metszete)
A kertészet és a dohányjövedék pavilonjai (Morelli Gusztáv metszete)
Az erdészet és a vadászat pavilonjai (Morelli Gusztáv metszete)
Néhány kép a megnyitó ünnepségek állomásairól
A millenniumi kiállítás megnyitó ünnepsége (1896. május 2.)
Hálaadó mise a Mátyás-templomban (1896. május 3.)
A királyi család tagjai a hálaadó misén
Ezt olvastad?
További cikkek
A rendíthetetlen lovassági kapitány. Jacek Pawłowicz: Witold Pilecki lovassági kapitány 1901-1948 című munkájáról
Ki volt Witold Pilecki, a lengyel lovassági kapitány, aki önként vált az auschwitzi megsemmisítőtábor foglyává? Milyen szerepet töltött be a megszállt Lengyelországban? Hogyan került a Honi Hadsereg (Armia Krajowa, AK) […]
Berlin felett az ég(és), avagy Hadik András leglátványosabb haditette
Lázár Balázs munkásságának egy fontos darabját tarthatja kézben a olvasó. A most megjelent kötet a magyar hadtörténet egy nemzetközileg is ismert eseményét és egy jeles alakját mutatja be. Ezek a […]
Gyorstalpaló, elvtársaknak – Iskolapélda pozitív és negatív előjellel
A Rákosi-korszaknak az élet minden aspektusát átalakító és a pártvonalnak megfelelően eltorzító, represszív tevékenységéről meglehetősen széles szakirodalmi háttér áll a történésztársadalom és az érdeklődők rendelkezésére. Ebben a bőséges szakirodalmi választékban […]
Előző cikk
Best of Újkor.hu, avagy legolvasottabb cikkeink 2015-ben
Rövid összefoglalónkban bemutatjuk a 2015-ös év legolvasottabb cikkeit, egyúttal kiderül az is, hogy indulásunk óta melyik tíz írás bizonyult legnépszerűbbnek. Minden olvasónknak boldog új évet és jó olvasgatást kívánunk! 2015 […]